Пенчо Славейков
Харамии
1

chitanka.info

Отдавна гората слана ослани,

ей късна веч есен придоде;

мъгливи, невесели дойдоха дни —

я свивай байрака, войводо!

Низ тъмни усои доволно е веч

немили-недраги що бродим;

полята ни родни са мощне далеч —

време е назад да си ходим.

Не ни проработи туй лято честта,

че лоша сме среща имали…

Пролетес ний бехме най-силната чета,

а най сме малцина остали.

По тъмни усои, по голи скали

мнозина куршума завари —

и ръфат месата им хищни орли,

я вълци, юнашки другари.

А дома за тях е прехвръкнала вест…

Когато се тамо вестиме,

тъжовните майки в горката им чест

сам бог знае как ще тешиме.

Отдавна веч техните бели власи

е черна чембера обвила,

и люта тъга им сърцето коси…

Чест майчина — чест е немила.

Бащите ни в тъмни тъмници лежат,

кой знае какво са те стали;

у турците роби, неволи търпят

жени и дечица ни мали.

А ний като вълци по нощния мрак

немили, недраги все бродим…

Войводо, я свивай ти кървав байрак,

време е назад да си ходим!

Издание:

П. П. Славейков, Събрани съчинения в осем тома, том 1. Български писател, С. 1958.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.